ÉN TIME FØR SHOWET
Hender det at du blir nervøsfør showene?
Nervøs før showene?
Jeg er ikke nervøs.
7. MARS, 2015
Det er en slags rastløshet, men ikke på en stressende måte.
Jeg gjør meg klar, forbereder meg.
Så jeg tenker på hvert øyeblikk,
hvert trinn for hvert sekund,
så det er sånn: "Ok, bra. Nå går vi på scenen og gjør greia vår."
Noen kvelder er det sterkere enn andre kvelder.
Noen kvelder er jeg bare selvsikker.
Men noen kvelder har jeg noe å bevise,
vise dem hvorfor jeg må gjøre dette.
Det er skuffende for meg på en måte,
fordi jeg føler at noen aspekter av karrieren min
av og til kommer i skyggen av de negative tingene.
Så det kødder med huet mitt.
Det eneste jeg vil er å vise kreativiteten min.
Jeg er lei av å gi folk noe å snakke om.
De burde snakke om at jeg er en versting på scenen
istedenfor at jeg er en versting i rettsalen.
Skjønner du?
Jeg prøver bare å bevare roen samme hva som skjer,
akkurat som alle andre.
Jeg sliter med ting hele tiden.
Jeg har problemer hver dag,
men jeg prøver å holde hodet kaldt.
Jeg må kanalisere energien.
Hvis jeg er sint, hvis noe irriterer meg?
Jeg får det ut på scenen.
Jeg står her nå med en som kjenner alle på det røde teppet.
Og alle vil jobbe med ham.
Det har vært en velsignelse. Jeg må takke fansen.
De har vært helt fantastiske.
Og vinneren er...
...Chris Brown.
Jeg vil takke all fansen. Jeg er så glad i dere.
Du er 23 år gammel.
Jeg nevnte at du ga ut ditt første album da du var 16.
Du ble oppdaget da du var 13.
Chris Brown er på toppen.Ny CD ute nå.
"F.A.M.E." kom ut i dag. Det har tre singler på førsteplass alt.
Den fjerde klatrer på hitlista.
De kaller ham hiphopens versting.
Chris Brown beskyldes for vold og mishandling.
Den angivelige krangelen fant sted inni en Lamborghini som var...
En ting må være klart.
Jeg var skuffet, følte meg nesten latt i stikken
fordi jeg hadde sagt: "Denne gutten kan bli en superstjerne."
Dømt til fem år betinget,
180 dager samfunnstjeneste.
Jeg mistet min beste venn, alt snudde seg på hodet.
Brown skal ha brukt en stol til å knuse et vindu i garderoben sin.
Han er vel ikke A-menneske.
Hvordan har du endret deg?
Opplevelsen har gjort meg ydmyk,
at jeg mistet alt.
Det viktigste er at jeg skjønte det jeg gjorde var galt.
Det sies også at folk liker comeback-historier.
For meg handler det om å bevise seg for fansen.
Jeg er fra et lite sted, Tappahannock, Virginia.
Denne reisen begynte da jeg var omtrent 15.
Det var bra for meg å bare få være nybegynner, på en måte.
Chris var veldig aktiv allerede da han var liten.
CHRIS' MOR
Han var ett år.
Det var før han kunne gå.
Og han var på dagsenter, for jeg drev et dagsenter for barn,
og han var nok et av de mest aktive barna der.
CHRIS' TANTE
Fra han var to, ville han danse til Michael Jackson videoer.
Han kom på besøk og klatret i dørkarmen
og gjorde baklengs salto.
Han var alltid full av energi hele tiden.
Da han var på besøk hos slektninger,
så ville ingenat han skulle overnatte
fordi Chris bare hoppetfra seng til seng.
Jeg har vært Michael Jackson-fan hele livet, selvsagt.
Så han satt foran TV-en og prøvde herme etter bevegelsene.
Å kunne se på ting på TV, om det var idolene mine, Michael Jackson,
eller en annen jeg så opp tilden gangen,
og kunne prøve å sette meg inn i den verdenen.
Jeg prøver alltid å si til meg selv: "Ok, det kan jeg også."
Det å komme fra et lite sted hvor det ikke fins så mange muligheter,
men å ha den innstillingen å prøve å nå langt
og prøve å bli større og bedre.
På skolen likte han å være midtpunktet.
Det var en bra oppvekst, kult nok.
På videregående var det omtrent 500 elever,
og det var kanskje 30 som fullførte på siste trinn.
Chris var av den ubekymrede typen.
Han smilte alltid.
Alltid i bevegelse.
Trener Moore
Av og til kunne du høre ham synge.
Selv mens han spilte basketball,
han var vel...man kan vel si kreativ,
og alltid i bevegelse, og hadde andre triks enn de andre.
Jeg pleide å se på alle kampene hans. Han måtte alltid vise seg.
Han var mer interessert
i å vise seg frem enn å spille basket.
Han var veldig kunstnerisk. Han elsket å tegne.
Ja, stort sett tegneoppgaver.
KUNSTLÆRER
Og han var veldig god til å tegne, skyggelegging i detaljer,
og også fargelegging.
Han var ikke alltid på skolen fordi han hadde ting han øvde på.
Mamma støttet meg fra dag én når det gjaldt musikken.
Pappa var der for meg også.
Det var han som lærte meg moonwalk.
En gang gjorde han det på grusen,
og jeg tenkte, "Hvordan får han det til?"
Han var et barn som hermet etter alt han så.
Men allerede da han var liten sang han i kirkekor.
Han var god på alt.
Om det var basketball eller amerikansk fotball, han hadde sin egen stil.
Han hadde ikke råd til å ha det beste av alt,
for det var harde tider.
Men han tok brukte klær, rev dem opp og knyttet dem sammen,
fikset dem, hadde sin egen stil.
Han farget håret rødt.
Så gikk han på skolen og sang på basketball-og fotballkamper.
Alle jentene samlet seg rundt ham, det likte han.
Jeg hater å synge når det ikke er noen jenter der!
Uten dem
så dør forestillingen, for du kan ikke bare...
Vel, suksessen min, er takket være familien min.
Jeg tror verdiene våre i familien,
om det dreier seg om moren din, faren din, søskenbarn, onkler, tanter...
...bestemor, bestefar, jeg tror alle hadde
en virkelig varm og ydmyk innstilling til livet.
Ser du hvordan hun...
...er god til det hun sier hun er?
Fordi hun ler på den måten.
Hør. Se på henne.
Moren til Chris støttet karrieren hans fra starten.
Hun trodde alltid på ham.
Hun er sier: "Du kan synge."
En mann kom på stasjonen hvor faren hans jobbet.
Han var på utkikk etter talent.
Og faren hans sa: "Vel, sønnen min synger."
Det var noe jeg visste han var interessert i,
så jeg lot meg rive med.
Hun bare ga opp alt, dro til New York med ham.
Så laget de en liten video
og videoen havnet hos LA Reid.
Og LA Reid så den, og likte den.
Da jeg hørte om Chris...
LA Reid er en av forbildene mine.
Han sa: "Du må ta en prat med Chris.
Si hva du vil, så lenge du ber ham komme til meg."
Fortell om telefonsamtalen med Usher. Det var litt sykt.
Det var spennende fordi jeg aldri hadde snakket med en kjendis før.
- Var det? - Det var første gangen han ringte meg.
Jeg spurte hvem det var.
"Usher." Virkelig?
Jeg ba ham bestemme seg for hvor han ville
basert på det han følte var rett.
Du må være med familien din.
Så jeg sa: "Ja, mann.
Jeg hører du bytter plateselskap."
Jeg bare spurte ham: "Hvem skal jeg velge?"
Og han sa: "Ta de som passer best for deg.
Uansett hvem du velger, sørg for at det
er det beste for deg."
Det var den første samtalen vår.
Det var da det begynte.
I neste øyeblikk var han kjendis.
Han ble oppdaget som 13-åring på bensinstasjonen faren hans jobber på.
Nå har låtene hans solgt til platina.
Mine damer og herrer, Chris Brown.
Det å få til noe slikt 15-åring og å...
Og at jeg var suksessfull den gang.
Jeg tenkte bare: "Dette er sinnssykt."
Da den kom ut, hørte jeg ham rope:
"Mamma! De spiller sangen min på radioen!"
De digger denne sangen.
Første gangen jeg møtte Chris Brown var i Miami.
Han hadde akkurat tatt opp "Run it!"
Jeg fikk det så snart han var ferdig i studioet.
Så spilte jeg det på radioen for første gang.
Jeg hjalp ham å gjøre albumet kjent. Det var et album jeg hadde tro på.
Jeg visste han ville bli en superstjerne dagen jeg møtte ham.
Jeg husker første gangen Chris Brown var på 106 & Park-showet
Jeg så folk stå i kø hele veien ned kvartalet.
Jeg trodde at det var en brannøvelse eller noe sånt.
Da jeg kom nærmere så jeg at det var ungdommer.
Også så jeg at de hadde sprayet på T-skjortene sine
og de hadde plakater hvor det stod: "Gift deg med meg, Breezy",
"Jeg elsker deg, Breezy", "Chris Brown for alltid."
Jeg tenkte: "Hva er det som skjer?"
Det var moro, men også sikkert veldig slitsomt,
for han kunne ikke bare gå inn i en butikk eller gjøre innkjøp,
eller spille basketball på treningssenteret som han pleide.
Det var ikke som før lenger.
Han trodde han bare kunne fortsette som før,
uten problemer. "Jeg er som alle andre. Bare Chris."
Men sånn var det ikke lenger.
Å være 14 eller 15 med platekontrakt,
er den beste følelsen i verden,
men det bringer vanskeligheter med seg.
Alle som begynner som 14-, 15-åring vil møte på problemer
for du er ikke på videregående en gang.
Du har ikke hatt muligheten til å leve normalt,
du er en stjerne alt, så mye av det er overveldende.
Det at mesteparten av familien har slitt med fattigdom
og levd under minimumslønn mesteparten av livet.
For meg var 10000 dollar: "Faen! Jeg er rik!"
Sønnen min ringte meg på jobben.
Han sa: "Mamma, det er folk utenfor huset vårt."
Filming og fotografering, fra paparazzi til folk du kjente,
gjorde det vanskelig å leve et normalt liv.
Det var overveldende for meg, men jeg lot det ikke påvirke meg,
ikke på den måten som penger kan påvirke, det jeg vil gjøre som artist.
Som i alle familier var det problemer.
Noen ganger spiller sjalusi og misunnelse en stor rolle.
Det var på en måte nytt for dem.
Det var noe som ikke en gang jeg selv forstod den gangen.
Moren og faren hans hadde et kjempefint forhold.
Men en dag hele familien var samlet hjemme,
så raknet alt sammen.
At Chris ikke hadde noen far i huset
gjorde at han vokste opp fortere enn han trengte.
Det var mye for ham. Det var mer enn han taklet.
Som jeg alltid sier til Chris, det er Guds balanse.
Gud gir deg muligheten til å få til noe stort,
men samtidig så vil han fordele mørke rundt deg,
som skal holde deg i balanse.
Så når man er 14 eller 15, så vil man forhåpentlig ha noen der
som gjenkjenner de mørke flekkene
og sier: "Ja, vi får til dette, men du må akte deg for det der."
Det var en utfordring i oppveksten hans, at han var i de voksnes verden,
og tenkte han kunne gjøre det de voksne gjorde, men nei.
Bare fordi det er der for deg, du gjør ikke det.
Man gjør ikke slikt.
At mamma var der for meg ga meg balanse i livet,
og jeg tror det var en litt vanskelig periode for ham.
- Du høres veldig motivert ut. - Ja.
- Ja. Du bor hos moren din, ikke sant? - Ja.
Jeg tror han følte at han måtte ta seg av meg.
"Jeg tar meg av mamma fordi pappa ikke er her.
Jeg er faren i huset."
Eller han følte at han var mannen i huset.
Sånn tenkte han, og han sa det faktisk også.
Du regner med at du kan stole på familien din.
Til og med familiemedlemmene kan forandre seg.
Det var vanskelig den gangen,
for Chris var noen ganger hos meg, noen ganger hos faren sin.
Jeg hadde forlatt ham.
Han vokste opp så fort.
Han hadde ikke en vanlig barndom eller ungdomstid som en normal person.
Jeg ville at han skulle snakke med en psykiater,
for å forberede ham på det som skulle skje,
fordi han vokste opp så fort.
Han visste ikke hvordan han skulle takle det,
sånn at han kunne snakke om det og hvordan han følte seg,
men han ville ikke det.
Jeg ville være på toppen,
på det høyeste punktet, nesten som en legende.
For to år siden var denne artisten bare en elev på videregående.
Nå, to år senere, er han en av de største stjernene i hele verden.
I kveld opptrer han på VMA for første gang...
Chris Brown.
Jeg var backstage og danseren min kom løpende inn:
"Dette må du se. Han er på scenen nå og han er sinnssyk."
Og jeg sa: "Jeg kommer."
Og det jeg hørte var som en bølge,
vet du hva jeg mener? Det var bare høylytt.
Det var så høylytt som når jeg var på scenen.
Så jeg løp ut dit og han mestret det komplett.
Og da skjønte jeg: "Han har virkelig talent."
Han hadde talent på en måte som vi ikke har sett på veldig lenge.
Han er begavet,
begavet som Michael Jackson var, som gjør at du bare klør deg i hodet
og sier: "Hva er det han gjør? For jeg har sett de bevegelsene før.
Jeg har sett de bevegelsene før, men hva er det han gjør i tillegg?"
Da jeg begynte, var jeg vel ikke alene,
men jeg sa til meg selv: "Jeg må bevise meg."
Folk sa: "Ok, kult nok, men hva er det han kan?"
eller "Hva kan du gjøre?"
Jeg husker hans første opptreden på BET Awards.
Han kom ut med den hvite jakka.
Jeg tror jeg var backstage. Jeg skulle presentere etterpå.
Og jeg husker bare hvordan det rumlet.
Så vi gikk for å se. Vi så på skjermen.
Og vi bare så på ham.
Vi sa hvordan han eide publikum.
Han var virkelig spesiell.
Han var spesiell, men da skjønte jeg
hvor god han var til å danse.
Jeg føler meg velsignet over å ha ham.
Det viste hvor god Chris er til å synge og danse,
og til å begeistre publikum.
Den eneste det minner meg om er Michael Jackson.
Det er Michael Jackson og så er det Chris Brown.
Det er bare fakta.
Akkurat som Michael Jackson åpnet døra for Usher,
så tror jeg at Usher åpnet døra for Chris.
For enhver person, enhver afroamerikansk artist,
det å ha suksess i på den tiden
og ha den delikate blandingen av å være sanger,
danser og entertainer?
Det var vanskelig.
Han var en pionér.
Han satte tonen.
Det skjedde et skifte i hvordan ting hørtes ut.
Det var et skifte fra grunge,
til hvor hard rap var
til hvordan hiphop og R&B og alt ble mer og mer til dans.
Og mer moro.
Da jeg hørte musikken til Chris første gang var jeg definitivt...
Jeg husker det var som ungdommer som hadde det fett på gata
og som danset hiphop
og jeg er ikke danser, men jeg danset definitivt.
Jeg tror det Chris startet på en måte styrket selvbildet
ikke bare til menn men kvinner også,
og jeg tror han har stor respekt for dansere.
Jeg husker bare denne unge mannen
som var klar til å erobre verden på så mange måter.
For det virker bare som om dette skjedde så fort.
- Ja. - Hvordan føles det?
Det er bare en velsignelse. Det har skjedd så mye så fort.
- Ja. - Alt skjer så fort.
Vi var begge begeistret.
Etter det så var han vel plutselig voksen.
Vi var på turne. Vi dro hit og dit.
Alt var...
Og han var så begeistret og så lykkelig med musikkindustrien den gangen.
- Chris Brown? - Hva skjer?
- Chris Brown? - Ja.
- Hei. - Hei du.
Det er Chris Brown her.
Du må ha sirene, du må droppe det.
Du vet allerede hvordan du gjør det.
På Power 106, hvor hiphop lever.
Jepp.
SANG: YO (EXCUSE ME MISS) MUSIKKVIDEO: 2005
Da jeg fikk muligheten til å jobbe med musikken hele tiden,
og være kreativ med dans og vise folk ferdighetene mine,
så overtok det alt.
Folk så det og tok det for det det var.
Og de sa: "Han har virkelig talent.
Jeg tror han har potensial. Jeg tror han får det til."
Som en artist på scenen,så fikk han det
til å se enkelt ut.
Jeg vet ikke om det var
lidenskapen hans, eller om det var at han øvde mye,
eller rett og slett fordi han visste hvor hver eneste bevegelse skulle.
Det var perfekt plassert.
Han kjente koreografien. Han var godt forberedt.
Men mer enn bareå skjønne koreografien,
så forstod han magieni å synge og danse.
Og det er en teknikk som ikke alle artister forstår.
Det krever mye hardt arbeid og fokus.
Og at han som ungdom var i stand til å gjøre det,
gjorde at jeg visste at han ville ha stor suksess.
Og her med en morsom ny hymne...
Chris Brown!
Jeg tror han hjalp
med å gjøre R&B og hiphop
mer populært.
Han gjorde det mer populært, fikk det mer på radio og topp 40.
Han har en finger på pulsen til lyden på gata.
Det er mange gode sangere, det er fantastiske artister der ute,
men ikke alle synger og danser og opptrer
på samme nivå som Chris Brown.
Team Breezy, de er gærne.
Når vi laget en ny video kom den alltid på førsteplassen.
Når det var en konkurranse mellom ham og andre artister,
slo han alltid bølger.
Jeg bestemte meg for å alltid gi 100 % i alt jeg gjør.
Musikken, det jeg gjør i hverdagen.
Så jeg vil påvirke og inspirere verden til å bli bedre, skjønner?
Jeg vil lage enda bedre musikk.
Energien rundt ham er helt uvirkelig.
Han er på non-stop.
For hver sang han spilte hadde han en ny idé.
Og en idé for en video.
Det jeg liker best med Chris er hvor tilstede han er.
Han er så til stede i øyeblikket.
Du vet hvordan det er når en person bare er en superstjerne?
Chris er bare en superstjerne.
Jeg står her sammen med en som kjenner alle her,
og alle vil jobbe sammen med ham.
Chris Brown er nominert for tre priser.
- Hvordan går det? - Bra. Hva med deg?
Tuller du?Sammen med dere?
- Et storartet år for deg. - En velsignelse.
Jeg kom hit for å takke all fansen min.
All støtten har vært utrolig.
Og vinneren er...
...Chris Brown.
CHRIS BROWN ÅRETS ARTIST
Jeg skal prøve å fatte meg i korthet. Jeg ser nedtellingen.
Jeg er helt... totalt... Jeg ville ha gitt den til Coldplay.
Men jeg... Jeg er virkelig...
Jeg har ikke ord. Jeg vil bare takke fansen
Jeg er så glad i dere. Jeg bare...
Takk skal dere ha.
Jeg gikk fra å være på toppen,
med sanger på førsteplassene og Amerikas kjæledegge
til å være statsfiende nummer én.
Chris Brown anklages for å ha begått to forbrytelser
- inkludert vold... - Chris Brown angrep Rihanna...
Mye verre, mye voldeligere...
...nominert for en Grammy har akkurat blitt sluppet løs mot kausjon.
Jeg tror jeg var omtrent 15 første gangen vi møttes.
Det var på et show, jeg tror et Z100-show i New York.
Jeg hadde hørt på musikken hennes, det som ble spilt på radioen.
Det var en stor hit.
Jeg satt der og tenkte,"Ok, kult.
Jeg vil møte henne."
Hun var søt i videoene.
Jeg så henne på showet og hun sa, "Hva skjer? Hvordan går det?"
Hun hadde aksent og jeg tenkte, "Aldri hørt det før."
Jeg likte det jeg hørte, vet du hva jeg mener?
Så jeg ville snakke med henne.
Bare være kul.
Vi ga hverandre telefonnumrene.
Tilfeldigvis hadde vi ofte show sammen.
Hun sang alltid
og så satte hun seg blant publikum.
Hun så på showet mitt, så jeg var nervøs,
Jeg visste ikke om hun likte meg nok.
Men jeg tenkte: "Hun ser faktisk på showet,
så hun må like musikken min."
Så vi ble venner,
og tilbrakte tid sammen, men ikke for seriøst,
men vi hadde det bra sammen.
Hva med alle disse ryktene, Chris? Ja? Nei?
Jeg ville bare si at vi gjør greia vår.
Har det moro.
Jeg husker en dag like før vi skulle opptre på VMA,
jeg skulle opptre på min første VMA.
Det var et noen måneder før, og jeg husker jeg var hos henne.
Jeg sa: "Hva er det vi gjør, egentlig?"
Hun sa: "Hva mener du?"
Jeg sa: "Jeg er alltid her, det er tydelig at vi liker hverandre.
La oss gjøre det." Hva mer kan jeg gi henne?
Og hun sa: "Du mener det ikke. Jeg tror ikke du vil det."
Og jeg sa: "Hva?"
Hun sa: "Nei, du er ikke klar for det."
Og jeg sa, "Jo, jeg er det. Jeg er virkelig klar."
Jeg sa: "Jeg tror jeg elsker deg."
Og hun så på meg og sa: "Hva?"
"Brukte jeg det ordet?"
Da vi hadde vår opptreden på VMA, var det mer...
Vi holdt forholdet hemmelig.
Så vi hadde vært sammen i kanskje åtte måneder.
Så vi bare holdt det for oss selv.
Holdt det hemmelig.
Vi tenkte: "Skjønner de det, så skjønner de det,
men akkurat nå..." For vi elsker hverandre,
så det er det samme for meg.
Vi gjorde showet.
Det var som det øyeblikket når du får sjansen
til å si: "Ok, de dater."
Hun hadde stor suksess med albumene sine, det var helt vilt.
Og jeg, det gikk fortsatt bra med albumene mine og nye ting.
Da vi fikk opptre sammen
var det en sjanse for oss å vise verden:
"Hei, vi har talent begge to.
Folk vil huske oss."
Det var som et eventyr.
Å se Rihanna og Chris da de begynte å date,
det var magisk.
De to var alltid sammen.
Man hørte de var i studio sammen.
Man hørte at de var ute sammen.
Og det var en slags energi.
På det punktet i karrierene våre, å være så unge,
å være naive, men også lykkelige,
å ville være overalt, det fantes ingen bedre følelse.
Men med Ri, var det bare...
...energien vår, som vi hadde den gangen,
den er farlig.
Vi kunne ikke gå noe sted, som på hotell.
Og ha 100000 fans som venter utenfor. Skjønner du hva jeg mener?
Vi kunne ikke gå og spise på restaurant.
Som ekte superstjerner, men bare 16, 17 år gamle.
Det er farlig, for man kan gjøre hva man vil.
Jeg tror at vi var den perfekte...
... "og dårlige" kombinasjonen.
Det var både bra og dårlig.
Jeg vil si at da vi hadde vært sammen i halvannet år,
var det... veldig seriøst med henne.
Jeg tok ikke så mye alvorlig, jeg var bare et barn...
...men jeg hadde troen på oss
og hva jeg ville ha ut av forholdet mitt.
Jeg ville gifte meg med henne.
Men før det...
Jeg vil bare være ærlig og helt ekte med deg
om alt du noensinne har hatt tvil om.
Da vi begynte å date, spurte hun meg:
"Har du hatt sex med den personen?"
Og den personen, hun jobbet for meg den gangen.
Og jeg sa: "Nei. Du vet hvordan det er."
Jeg ville ikke snakke om det.
Jeg ville ikke at hun skulle vite om det.
For det andre, så visste jeg ikke om hun ville si det videre,
vet du hva jeg mener?
Omtrent etter åtte måneder eller kanskje litt etter opptreden vår på VMA,
så sa jeg: "Jeg vil gifte meg med deg.
Men jeg vil at det skal være ekte, jeg vil være ærlig
og fortelle deg alt.
Så her er greia.
Før vi var sammen,
hadde jeg faktisk sex med den dama."
Hun stolte ikke på meg lenger. Skjønner hva jeg mener?
Hun hatet meg etter det.
Som om hun ikke brydde seg og hun stolte ikke på meg lenger.
Etter det gikk det bare nedover,
for vi kranglet verbalt.
Fysisk også, fra begge sider.
Det er første gang jeg får si noe.
Som sagt, så elsker jeg fortsatt Rihanna, men det er... Jeg vil bare være ærlig.
Vi kranglet. Hun slo meg, jeg slo henne.
Og det var aldri greit.
Vi snakket alltid om det før eller senere:
"Hva driver vi med?"
"Jeg liker ikke at du slår meg."
Går jeg på scenen med en skramme
så må jeg forklare meg: "Nei da, jeg bare falt."
Eller du... eller hvis du har et arr eller blåmerke, må du sminke deg.
Jeg følte som: "Jeg vil aldri legge hånd på en dame."
Når du er sint må du bare komme deg ut av situasjonen.
Aldri bruke vold mot noen.
Det var dama hans, skjønner?
Det føles som det som skjedde var som en test.
Og det var ikke bare situasjonen.
Det var bare en av livets tester.
Som Chris var jeg suksessfull i ung alder.
Og jeg hadde lært at når du har stor fremgang,
så er "ikke" som et ord fra et fremmed språk.
"Nei" er som et fremmed språk.
Du skal liksom ikke skjønne ord som "nei" og "ikke".
Jeg følte meg som et monster.
Tjue år gamle popstjerne Rihanna er kvinnen som er involvert
i den påståtte saken om vold i nære relasjoner.
Jeg mistet min beste venn. Alt ble snudd på hodet.
Og jeg hadde ikke kontroll over det, så jeg måtte bearbeide det.
Og det er ikke lett for meg å skjønne.
For sju år siden,da jeg var 17 eller 18,
da det med Rihanna skjedde,
det forandret livet mitt.
Og på den Clive Davis-festen...
Jeg sa til personen
som jeg var sammen med tidligere
at hun ikke skulle komme dit.
Men så kom den personen.
Kommer til oss og sier: "Hei, hva skjer?"
Og jeg visste at det var et problem, så jeg sa:
"Hei, kult nok", og jeg var klar til å dra.
Jeg så på Rihanna og hun gråt.
Hun gråt midt inne på...
Seremonien skulle starte og hun gråt så jeg sa:
"Baby, ikke gjør dette.
Ikke gjør det her. Jeg visste det ikke. Jeg lover at jeg ikke visste det."
Hun roet seg ned.
Hun drakk litt. Vi drakk litt begge to.
Og vi var litt brisne, lo og vitset.
Og så dro vi.
For få timer siden så vi Chris Brown kjøre av gårde.
Ifølge vitner, fant den påståtte krangelen sted inne i en Lamborghini
som befant seg ved Hancock Park.
Som dere vet, må forhold bygges på tillit
Men hun stolte ikke på meg etter jeg fortalte det.
Så jeg tilbød henne: "Du kan se på telefonen min."
Jeg ga henne telefonen.
Hun så en melding der som sier,
"Lykke til på grammy-utdelingen. Gjør greia di."
Og jeg leste ikke resten.
Hun åpnet meldingen og der sto det:
"Vi ses på Clive-festen."
Så hun trodde at jeg hadde løyet.
Hun kastet telefonen og sa:
"Jeg hater deg" og så videre.
Vi var i en lav Lamborghini.
Hun slår meg og jeg sa,
"Hør, jeg sier sannheten. Jeg sverger.
Jeg sier sannheten. Stopp."
Så slo hun meg noen ganger til og jeg bare...
Det går ikke fra oversettelse til...
"Sett deg. Jeg sier sannheten."
Det går til, "Nå vil jeg være meg og være ond."
Krangling.
Så prøvde hun å sparke meg.
Hun var bare sinna.
Men så slo jeg henne.
Med knyttneven, jeg slo henne.
Jeg traff, og leppen hennes sprakk. Da jeg så det, var jeg i sjokk.
Jeg sa: "Faen! Hva gjorde jeg det for?"
Så spyttet hun meg bare i ansiktet,
spyttet blod i ansiktet mitt og jeg...
Så det gjorde meg enda sintere.
Det var en slåsskamp mens vi kjørte ned gata.
Så jeg sa: "Hva er det vi gjør?
Hva faen? Hva er det vi gjør?"
Hun prøvde å ta telefonen min, og jeg ville ikke gi henne den,
for å kaste den ut av vinduet.
Så tok hun tak i ballene mine.
Og da hun gjorde det, bet jeg faktisk...
...armen hennes, tror jeg.
Mens jeg fortsatt prøvde å kjøre.
Det var bare en barnslig, tåpelig krangel,
og jeg skjønte det: "Hva er det jeg driver med?"
Hva er det du... gjør du faktisk dette inne i en bil?
Hva er det vi gjør?"
Så jeg stoppet ved Hancock Park.
Det var mindre enn fem kilometer hjem
og jeg prøvde å avslutte krangelen.
Prøvde å få slutt på krangelen. Jeg vil ikke...
Jeg vil ikke gjøre kjæresten min vondt.
Jeg stoppet bilen.
Og jeg sa: "Hør, jeg sier sannheten."
Jeg gråt, hun gråt.
Jeg sa: "Jeg sier sannheten. Jeg sverger...
Jeg visste ikke at hun skulle komme.
Jeg visste det ikke."
Hun trodde ikke på meg.
Hun sa: "Jeg vet du lyver."
Hun tar bilnøkkelen.
Bilen var i "park", hun tar bilnøkkelen
og lot som hun kastet den ut av vinduet.
Og jeg sier, "Hva er det du gjør?" Og går ut av bilen.
Så leter jeg etter nøkkelen i en hage,
og hun roper ut av døra: "Hjelp, han prøver å drepe meg."
Jeg sa: "Stopp. Vi får problemer."
Så jeg leter etter bilnøkkelen, men hun har dem.
Jeg sa: "Jeg er ikke med på leken."
Jeg tar bagene mine ut av bilen.
Hun tar CD-ene mine.
Jeg hadde musikken min på CD-er
for man kunne ikke lagre dem på telefonen.
Så jeg hadde ny musikk.
Og hun ripet dem opp,
jeg hørte at hun ripet dem opp med nøkkelen.
Jeg tenkte jeg bare skulle ta bagen.
Jeg sa: "Vet du hva, du har bilnøkkelen.
Du kan kjøre hjem."
Leppen hennes var sprukket.
Hun hadde et blåmerke etter jeg dyttet henne.
Og når jeg ser tilbake
på bildene av henne, tenker jeg:
"Det er ikke meg, mann.
Det er ikke meg."
Jeg hater det fortsatt.
Forstår du? Det vil alltid være der.
Jeg hadde det mest vondt.
Ingen følte det jeg følte.
Slikt skjer.Det skjedde med meg.
Og det skjedde med meg så alle kunne se det.
Det var pinlig, det var fornærmende, det gjorde vondt.
Det er ikke lett, vet du.
Chris Brown beskyldes for vold og mishandling.
Du er en super danser, og sanger,
du er kjent i hele verden.
Hender det at du sier til deg selv: "Jeg gjorde en tabbe"?
Jeg husker at han ringte meg,
og vi var i LA da det skjedde.
Han sa: "Mamma, vær så snill å kom. Jeg har gjort noe galt."
Jeg sa: "Herregud, hva er det?"
Det var Grammyene... Clive Davis-festen.
Vi hadde nettopp forlatt ham og Rihanna ved bordet.
Og jeg hadde hjertet i halsen,
men jeg ante ikke hva han ville fortelle meg.
Og da jeg kom til hotellet, lå han på sengen og gråt.
Han gjemte seg, selvsagt.
Gråt og gråt: "Mamma."
Så fortalte han alt.
Jeg sa, "Å, nei."
Det var den verste dagen i livet mitt, og sannsynligvis i hans også.
Fordi jeg så at han var helt knust.
Det finnes øyeblikk...
...i enhver kunstners karriere, når de sier: "Hva faen var det jeg tenkte?"
Han lå på sengen og gråt.
Han var helt knust.
Men det viktigste for ham var: "Hvordan har hun det, og er hun ok?"
Han ble selvsagt arrestert,
han tok kontakt med politiet.
Så han var helt knust.
Å se ham ha det sånnvar det verste.
Og det føltes som om jeg skulle miste barnet mitt.
Jeg hatet meg selv, så jeg hadde selvmordstanker.
Så jeg tenkte bare: "Faen!"
Men, jeg tenkte jeg tar alt,
tar konsekvensene for det jeg har gjort.
Jeg meldte meg til politiet.
Da jeg møtte ham var han 18 år.
Den maskuline hjernen har ikke full kontroll over impulser før 25.
CHRIS' ADVOKAT
For omtrent seks år siden ble jeg ringt opp av en venn fra New York,
som sa... det var om morgenen før Grammy-utdelingen,
det var søndag, omtrent kl. 6.30.
Vennen min sa: "Det er en arrestordre ute på en mann.
LAPD leter etter ham. Han heter Chris Brown,
og den fornærmede heter Rihanna."
Han ringte meg.
Kanskje en time eller to etter at det hadde skjedd.
Og han var redd...
...og kunne ikke tro hva det var som foregikk.
Jeg kunne ikke tro det.
Men han var redd.
Jeg hadde vært gjennom mye,
men det var det verste jeg hadde opplevd,
å se smerten i ansiktet hans
og ikke vite hva som kom til å skje.
Jeg tenker tilbake,og det er som...
...hvordan kunne jeg være sånn?
EKSKLUSIVT INTERVJU MED CHRIS BROWN
Tiltalen lød først angrep med et dødelig våpen,
trusler, typisk tiltale i voldstilfeller,
alvorlige kriminelle handlinger.
Han ville ta ansvar for alt med en gang.
Han ville erklære seg skyldig.
Jeg erklærte meg skyldig. Diskuterte ikke.
Jeg sa ikke: "La meg kjempe imot og gå for retten."
Og si: "Hei, hun slo meg også."
Det var ikke slik jeg tenkte, og det er ikke slik jeg tenker nå heller.
Jeg elsket henne, ville beskytte henne, fordi jeg hadde gjort for mye mot henne,
og jeg visste det jeg gjorde var galt.
Forklar for oss, Mark, hva han sa seg skyldig i.
Angrep, rett og slett. En alvorlig straffbar handling.
Den personen det var vanskeligst...
...å snakke om det med, var nok...
Det ville vel være faren min.
Vet du hva jeg mener? Den biologiske faren min.
Jeg vil ikke skuffe faren min,
for han var faktisk der for meg.
For moren min var det vanskeligere
fordi jeg hadde sett moren min slite med det,
selv, vet du.
Ikke fra faren min.
Den biologiske faren min, Clinton Maurice Brown er en flott mann.
Men mannen hennes på den tiden,
mannen til moren min,
han var et monster, et dyr, rent hat, ondskap.
Jeg har aldri hatet noen før.
Men jeg ville drepe ham.
En dag, hjemme i leiligheten hos mamma,
sa jeg: "Hør her, mamma...
...jeg vet du ikke vil at jeg skal gjøre syke ting,
og henge med kompiser, være meg selv",
sa jeg: "Men når jeg fyller 15, så kommer jeg til å drepe ham.
Jeg tuller ikke, jeg mener det.
Jeg tar livet av ham."
Så det er slikt hat jeg føler overfor ham,
og frykt og sånt. Så jeg er livredd for ham.
Jeg var hjemme. Han blåste huet av seg da jeg var seks.
Men han døde ikke, han skjøt seg i hodet og han ble blind og sånn.
Jeg var seks år gammel.
Hvordan skal et barn komme over noe sånt?
Og så, siden han er fysisk skadet nå,
er han enda mer frustrert, så han er depressiv.
Men han lar det gå utover kjæresten sin, og det var dessverre moren min.
Det måtte jeg leve med.
Jeg hørte mamma få juling hver kveld.
Og jeg tisset på meg, så redd var jeg,
redd for å gå på do, fordi jeg ikke ville se det.
Skjønner du?
Så ingen kjenner frykten som de måtte slite med.
Og så hender det at det går over til lært atferd.
Så jeg så hvordan moren min så på meg gjennom de opplevelsene...
...som...
...jeg bare så ham.
Det var ham jeg så.
Jeg så ikke Chris. Jeg så den jævelen.
Så det er det som har naget på meg.
Det var det som tok livet av sjelen min,
fordi det var akkurat det jeg prøvde å komme meg bort fra.
Det hender man vil flykte
fra det eneste man selv ikke vil bli til, og så bli man til det.
Den eneste jeg hater akkurat nå, er ham.
Det eneste Chris Brown er skyldig i... en kriminell handling.
Vi vet ikke alt om det som har skjedd.
Dette er en hard nøtt.
Han har store problemer.
Vold i nære relasjoner får ikke lov til å bli dagligdags.
Jeg synes vi må følge opp dette.
Jeg mener ikke at han skal kastes i fengsel.
Vi mener han må i behandling.
Jeg var så forvirret
for selv om jeg var så sint og hadde det så vondt,
og følte meg forrådt...
...følte jeg bare...
...han gjorde den feilen fordi han trengte hjelp.
Merkelappen, "kvinnemishandler"...
...er noe jeg bruker selv. Skjønner du hva jeg mener?
Det gjør meg redd, fordi jeg selv dømmer folk slik.
Så når folk sier det, blir jeg ikke sint på dem.
Jeg er sint på meg selv, fordi jeg føler at jeg er speilbildet av det de sier.
Å ha den slags suksess som musikk kan gi,
gjør at folk ser nøye på deg, og vil at du skal inspirere dem,
gi dem håp og noe å leve for.
Og det presset kan bli enormt.
Du er en rockestjerne, og du lever i en verden
hvor de krever alt av deg, du skal selge dem en historie.
Du sa at han er veldig lei for det som skjedde,
RIHANNA/CHRIS BROWN ROLLEBESATT
at han skal treffe pastoren sin og vil bli et bedre menneske.
Han tar kurs for å lære å håndtere sinnet sitt
Bortsett fra hendelsen, er det som en dominoeffekt.
Det får andre ting til å skje.
Raseri kommer til overflaten.
Vi skjønner hvorfor vi er sinte,
fordi vi tror folk tenker på oss på en bestemt måte.
La meg være ærlig.
Jeg var skuffet, følte meg nesten latt i stikken,
fordi jeg sa: "Denne gutten kan bli en superstjerne."
"Hvordan kan jeg bli best om folk snakker om meg?"
Og det er sånn livet er,
å overvinne emosjonelle problemer,
motstand, bli sterkere i livet, vet du?
Hvis du aldri har opplevd emosjonell konflikt,
med deg selv eller andre,
så gir du opp ved første hinder.
Dømt til fem år betinget, som du sa,
180 dager av det som dommer Schnegg kaller samfunnstjeneste.
Og han må gå i terapi i ett år.
Første gang jeg gikk inn i rettssalen, var jeg veldig nervøs.
Jeg hadde ikke en gang sittet i juryen før, så jeg tenkte:
"Jeg vet ikke hva som skjer her"
Dette er en som har fått alt han ville siden han var 16.
Men når du kommer inn i rettssalen, er det ikke du som bestemmer lenger.
De ville putte meg i fengsel.
Det var mange kvinnerettighetsgrupper som ringte inn,
og krevde at jeg skulle i fengsel.
Jeg var livredd.
Og jeg var bare 17 den gangen, like før jeg ble 18.
Jeg tenkte: "Jeg må i fengsel.
Er det sånn livet mitt blir?
Jeg hadde kommet vekk fra livet i Virginia,
og blitt til noe, bare for å bli trukket ned igjen?"
Det var sånn det føltes.
Nå begynner rettssaken.
CHRIS BROWN ARRESTERT
Noen har allerede spekulert
at dette er slutten på karrieren til Chris Brown.
Motivasjonen, entusiasmen hans var borte.
Det er vanskelig å gå fra å være verdens kjæledegge
til plutselig å bli dømt av hele verden,
og det å ikke miste balansen,
og kunne komme seg helskinnet gjennom det.
Det er ikke lett.
Betinget domer det vanskeligste som fins.
Jeg vet det var en vanskelig tid. Alt kan være en overtredelse.
Jeg var deprimert, som sagt, i omtrent tre måneder.
Jeg satt på rommet mitt. De kom med mat til meg.
Vennene mine sa: "Hvordan går det?"
Jeg bare sov og lå i senga hele dagen.
Noen av de største artistene i verden har gått fra det,
og de begynner kanskje med sterke rusmidler som
slører evnen til å se veien ut av det.
Jeg sov ikke, jeg spiste nesten ingenting. Jeg bare dopet meg.
Jeg tok beroligende midler og alt var i orden.
Jeg var en zombie resten av dagen.
Jeg husker jeg sovnet på settet, og kjeftet på folk
og husket ikke at jeg var sint.
Så våknet jeg dagen etter og sa: "Vi må filme videoen."
Og folk sa:"Vi filmet i går."
Jeg skjønte at det ikke gikk så bra.
Og jeg sa: "Dette har mange sagt til meg,
Quincy Jones har sagt dette til meg,
eller Oprah Winfrey sa til meg, jeg sier bare at du må fly.
Gjør greia din, ha det moro, men bare husk
at hvis folk rundt deg ikke risikerer det samme som deg,
så er det sannsynligvis ikke... det er sannsynligvis ikke i orden.
Jo mer lys folk skinner på oss, jo mer må vi skjule demonene våre.
Det skremmer oss fra å se hvem vi egentlig er.
Lyset.Lyset er demonen.
Det blender deg så du ikke ser ham.
Det alle vet, men ingen vil si,
er at Chris har opplevd noen veldig opprørende ting
i løpet av karrieren, ikke sant?
Jeg kan snakke om det. Alle har ting de sliter med,
men ikke alle må gjøre det i all offentlighet.
En dag tenkte jeg over det.
"Hvis alle hater meg, vil jeg at de hater meg fordi de ikke kan slå meg."
Uka etter gikk jeg i studio.
Jeg sa: "Samme for meg om jeg ikke kan skrive sanger,
hvis de ikke liker sangene mine, så sier jeg bare hva jeg føler.
La meg fortelle hva som skjer.
Og så ender du opp med sanger som "Deuces".
Ikke noe bullshit.
Samtidig prøvde jeg å få Rihanna tilbake.
Jeg prøvde å ringe: "Hva skjer?"
Hun sa: "Jeg har kjæreste. Ikke ta kontakt."
Og jeg sa: "Oi!"
Så jeg sa: "Vet du hva? Kult nok, Jeg får bare klare meg selv, da."
Jeg begynte å produsere album.
Smerte-albumene, jeg hadde nådd bunnen.
Det var med ryggen mot veggen.
Ingen trodde jeg kunne komme tilbake fra det.
Jeg fikk en Grammy for en av de albumene.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Det er takket være Team Breezy.
Jeg elsker fansen min.
Vi fikk en.
Takk skal dere ha.
Så var jeg klar for å møte en ny.
Hun heter Karrueche.
Hun fikk meg gjennom den vanskelige tiden.
Jeg tenkte: "Vet du hva? Jeg vil ikke feste så mye lenger.
Men, jeg gjør... Jeg gjorde det likevel.
Jeg gjorde det fordi jeg ikke taklet
å være forelsket med henne og Rihanna på samme tid.
Hva ville den Chris Brown som sitter her nå
si til Chris Brown fra for et år siden?
Ta kloke avgjørelser.
Jeg ville se på den jeg var for ett år siden og si:
"Ikke ta det for gitt.
Ikke ta noe for gitt
og ikke tro du står over loven.
For det gjør du ikke."
Han må bestemme seg for hvem han vil være.
Noen ganger i livet må vi se oss i speilet
og bestemme oss: "Liker vi det vi ser?"
Noen ganger liker jeg fortsatt ikke det jeg ser.
Men jeg liker ham bedre enn jeg pleide å gjøre.
Den gangen prøvde jeg bare å gjemme følelsene mine.
Livet mitt gikk sakte nedoverbakke på grunn av frykten min.
Vet du hva jeg mener?
Usikkerheten min om ikke å være... å ikke være mann nok.
Så det var 2010, vi bestemte oss for at vi ville be...
...Chris Brown om å
å opptre på ettårsjubileumet for Michael Jacksons død.
Men det er en hyllest, én hyllest
BROR AV MICHAEL JACKSON
...opptreden vi ikke har sett ennå.
Og publikum visste nøyaktig hvem det var.
Og mumlingen ble høyere og høyere
og lysene ble slukket.
Og...
...Chris kom på scenen.
Det var så uvirkelig.Jeg presenterte BET.
Og for alle var det et spesielt øyeblikk.
Chris bearbeidet noe,
så derforvar det vondt for ham.
Det var mye som skjedde.
Vi ga Michael Jackson
anerkjennelse, og ga stafettpinnen videre.
Og lot det komme fra hjertet.
Chris Brown var der for å bevise noe den kvelden,
at han er hjemme på denne planeten, at han hører til på scenen.
Samme hva du synes om Chris Brown,
når han begynner å danse og synge, har han det lyset.
Han har den ilden i seg, den lynilden i karrieren.
Så jeg tror det er det mange folk liker...
Det er grenser for hvor mye du kan gjøre. Det er grenser for hvor mye du kan gi.
Noen ganger må du ta et skritt tilbake og slappe av.
Vi er alle bare mennesker og alle kan gjøre feil.
Og hvis Gud kan tilgi oss, hvorfor kan ikke vi tilgi hverandre?
Du har kanskje hørt om Chris Brown sin opptreden her
på GMA på tirsdag.
Han og jeg hadde et kort intervju.
Så sang han en singel Fra det nye albumet sitt.
Det var det som skjedde etter opptreden som dessverre endte opp i nyhetene.
Chris Brown ble veldig sint backstage her i studioet vårt.
Samtalen om fortiden hans traff tydeligvis en nerve,
og alle snakker om hvordan han oppførte seg her.
Hendelsen på "Good Morning America".
Chris Brown er på toppen. Ny CD ute nå.
"F.A.M.E." kom ut i dag.
Det har tre singler på førsteplass, og den fjerde klatrer.
Og albumet er på førsteplass på iTunes i dag.
Det har skjedd mye siden sist vi snakket sammen
bare måneder etter at han erklærte seg skyldig for vold.
Han tok ansvaret for å slå kjæresten sin Rihanna,
og har brukt de siste to årene på å få orden på livet sitt.
Hvordan går det med deg?
Det går bra med meg.
Jeg husker at albumet mitt akkurat hadde kommet ut den dagen.
Det var stort oppstyr, fordi, du vet,
alle sangene gjorde det bra.
"Deuces", "Look at Me Now",
alle de store sangene på radioen hele tiden.
Det var så mange at de løftet meg opp
istedenfor det negative i livet mitt.
Jeg husker den dagen.
Jeg gjør alltid de samme forberedelsene før et intervju, jeg sier:
"Hør her, dette er betingelsene for intervjuet
Du kan ikke stille dette spørsmålet. Eller dette.
Vi kan stille deg for retten hvis du gjør det."
Og takk for at du tar deg tid et øyeblikk før...
Det handler om musikken. Fansen din er her.
Men du har vært veldig imøtekommende når det gjelder å snakke
- med meg om dette - Ja, det er jeg.
...vi har snakket om det hjemme hos deg.
Det som skjer nå er at nylig så har kontaktforbudet
som Rihanna hadde mot deg blitt løsnet litt.
Jeg unnvek alltid spørsmålet. Jeg hadde alltid unnveket spørsmålet.
Visste ikke hvordan jeg skulle takle det.
Jeg følte meg veldig usikker.
Har dere sett hverandre? Truffet hverandre?
Jeg...
Jeg mener, egentlig ikke.
Det er ikke så viktig for meg lenger.
Jeg tror jeg har lagt det bak meg. I dag handler det om albumet.
Det er det jeg fokuserer på. Jeg vil at alle kjøper det.
Det var så intenst for meg.
Det føltes som et slag i ansiktet, som:
"Du vil at jeg skal være denne personen på TV.
At jeg fortsatt skal være et monster."
"F.A.M.E."
- "F.A.M.E." - Ja.
Hva står det for?
At jeg har tilgitt alle fiendene mine,
Fansen betyr alt for meg.
Med det mener jeg å kunne gjennomgå alt jeg har gjort
og vise fansen min at jeg er glad i dem.
Sånn er det. Fansen betyr alt for meg.
Du kan se at jeg blir opprørt,
du kan se at jeg blir frustrert.
Hva mener du med at du har tilgitt fiendene dine?
Negative folk, hatere, den slags folk.
Å være positiv og promoterende er hva jeg er nå,
og det er det jeg vil gjøre.
Jeg presset sammen tennene...
Lot som ingenting.
Men du forstår at noen folk...
Det var alvorlig, det du gikk gjennom?
Det tok knekken på meg,
fordi hun viste meg monsteret som jeg trodde jeg var.
Har du klart å...
Hvordan har du klart å legge det...
Jeg har fokusert på albumet.
Jeg vil at folk skal høre dette albumet og virkelig høre på det,
så det er definitivt dette albumet jeg vil de skal snakke om,
ikke tingene som skjedde for to år siden.
Jeg skjønner.
Jeg lekset opp for henne. Det er som en underbevisst...
...slags impulsiv... demon.
Jeg gikk ned fra scenen.
Og da jeg kom ned bak scenen, brøt jeg sammen.
Jeg tok av meg skjorta og gråt midt på gulvet,
jeg var sinna og slo i veggen,
så rasende.
En av sikkerhetsvaktene som jobbet der kom løpende og jeg sa:
"Hvis du kommer nærmere så går det galt."
Det knuste vinduet, som det påstås Chris ødela
etter at han stormet av scenen på GMA.
Og de sa jeg kastet en stol gjennom vinduet.
Jeg slo i glasset.
Jeg var så sint at jeg ikke merket hvor hardt jeg slo,
og det knuste.
Og jeg sa: "Faen!"
Jeg husker at jeg dro derfra,
"Jeg må vekk før jeg gjør mer."
Jeg husker bare at jeg løp ut.
De hadde bilder av meg i bar overkropp midt på gata.
Jeg var gæren. Det var sykt av meg.
Jeg tror Chris har nådd bunnen på et tidspunkt i karrieren.
Han følte i alle fall det.
Men når du er Chris Brown og du er så stor...
...har du det største kameraet rettet mot deg hele tiden.
- Faen ta deg, bare gi meg nøkkelen. - Kom igjen.
Vi snur hele stedet på hodet!
Vi har det her.
Han slåss med sanger Frank Ocean, angivelig over en parkeringsplass...
Ifølge rapporter,
så slappet både Chris og Drake av i VIP-området,
i neste øyeblikk fløy både flasker og knyttnever,
og utestedet ble ødelagt, og flere personer ble skadet.
Jeg tror det er veldig viktig
å kunne gå fra en situasjon før du mister kontrollen,
for alt som skjer etter det har konsekvenser.
Du må fokusere på valgene du tar.
Og jeg hadde en "faen ta det" -holdning.
Så det var samme faen for meg,
Faen ta det.
Du kommer ikke langt med den holdningen.
Og så havner du i fengsel.
Chris Brown ble fengslet i Washington DC i dag morges,
tiltalt for å ha angrepet en mann utenfor hotellet tidlig søndag morgen.
Paula, dette er en alvorlig tiltale.
CHRIS BROWN ARRESTERT, FENGSLET OVER NATTEN
Og Brown har allerede en betinget dom for vold i nære relasjoner.
Karrueche gjorde det slutt,
og jeg visste ikke hvordan jeg skulle takle det.
Jeg var bare sint.
Dette skjedde da jeg kom til DC.
Jeg brakk nesen til en mann.
Chris Brown sitter nå i fengsel
og blir kanskje sittende der etter den siste hendelsen,
den tredje hendelsen på et år.
I politirapporten står detat offeret sier
han ville ta et bilde av segmed Brown,
og at rapperen sa: "Jeg har ikke mye til overs for homser.
Jeg har lyst til å bokse."
Brown slo så Parker i ansiktet.
Det var grunnen til at jeg gikk på rehab.
Jeg gikk på rehab for å håndtere sinnet mitt.
Forhåpentlig vil rehab gi sangeren en ny start.
Det ser ut til at han håper på det ut fra denne tweeten hans.
"For å komme seg dit man aldri har gått må man være villig til å gå
dit man aldri har vært."
Jeg prøver å finne ut hvordan jeg fungerer,
Hvorfor jeg er så aggressiv.
Hvorfor må jeg være så impulsiv. Hvorfor er jeg sånn?
Siden dette erden tredje overtredelsen,
vil nok dommeren kaste ham i fengsel.
Alle har opplevd noe heftig i løpet av karrieren.
Måten du kommer tilbake fra det på
viser hvem du er.
Hvis man ikke møter problemer underveis,
så hadde suksessen vært verdt det.
Chris Brown er på rehab.
Representanten hans sa tirsdag kveld at han har bestemt seg for det.
Målet hans er å forstå mer om sin tidligere og aktuelle atferd,
så han kan fortsette livet og karrieren sin
på en sunnere måte.
Jeg måtte gjøre samfunnstjeneste
og gå på rehab.
Rehab hjalp meg et stykke på vei.
Ikke for å nedvurdere noen der,
men jeg tror at på grunn av livsstilen min og hvem jeg var,
var det mange der, til og med ansatte som var misunnelige.
Chris ble kastet ut av rehab for å ha brutt reglene.
Ifølge våre kilder hadde Chris et upassende, sies det,
forhold til en ansatt der.
Så jeg ble bedt om å møte opp på kontoret. "Det er noen som vil snakke med deg."
Jeg går opp på kontoret.
Sju politimenn kommer ut med pistolene trukket,
"Kom deg ned! Ned på gulvet!"
Hva faen hadde jeg gjort?
Så det var vel den kvinnen,
hun løy og sa at jeg hadde sagt at jeg ville true henne med kniv
og pistoler og at jeg liker å skade folk eller noe.
Hvis du ser på rapportene fra da jeg var der,
så har jeg aldri sagt noe slikt.
Jeg sa: "Hvorfor skulle jeg tulle med slikt?"
Det var vel noen som ville bli kvitt meg,
så de skulle ringe politiet og si: "Vi har kastet ham ut av rehab."
Så dommeren sier: "Arrester ham."
Fengsel, her kommer jeg.
Jeg tror ikke at det fins tvil om at Chris Brown er uskyldig.
Og vi vil at han skal dømmes "ikke skyldig".
Han hadde vært der i 90 dager. Han gjorde store fremskritt.
Hender det at du har en dårlig dag? Jeg har det av og til.
Hender det du sier noe du ikke mener?
Det gjør jeg i hvert fall.
Når du er i en terapeutisk situasjon
og du forteller om tankene dine,
og du sier noe upassende, skal ikke det få deg sendt i fengsel.
Det virker mot sin hensikt i en terapisituasjon.
Fengsel åpnet øynene mine.
Når du sitter der innemed ekte drapsmenn,
ekte mordere,
ekte voldtektsmenn, pedofile, alle de verste,
har du sjansen til å forstå hva det er og hvor bra du har det.
Det føles håpløst,
selv om jeg var der annenhver dag, da han satt i fengsel.
Dommeren tillot at jeg dro dit med advokatene hans.
Og det var oppmuntrende, fordi jeg ringte advokaten hver dag,
"Kan du bli med meg i dag? Jeg vil bare se ham."
Fordi jeg sa: "Bare for å få ham ut av cella."
Du får bare komme ut en gang i uka i én time.
De putter deg i et bur på taket.
Du får ikke være sammen med de vanlige folkene.
I et bur med treningsutstyr og telefon.
Du må stå. Man kan ikke sette seg.
Det var fullt av piss og bæsj der.
Folk bare bæsjet på gulvet.
Det var ikke rent. Det var fengsel.
Jeg måtte lære å tilpasse meg
og lære å roe meg ned mentalt
og bevare roen på et sted. Det var forferdelig.
Å se ham lenket til bordet var det verste.
De lenket armene hans til bordet, og jeg var bare...
Jeg var knust, men kunne ikke gråte.
Jeg tenkte: "Han får ikke se meg gråte"
for jeg ser ham. Han kommer inn:
"Jeg er så glad for å se deg, glad for å komme meg ut av cella."
Selv når de flyttet meg, måtte jeg for retten i DC.
Fly med fengselsfly.
De lenket fast hendene og føttene og rundt livet.
Og du går... Du går på rekke og rad.
Og det er føderalt politi med ekte pistoler og tasere.
At det føderale politiet sender noen tvers over hele landet
på grunn av en forseelse har nok aldri skjedd før.
Det var kun fordi det var Chris Brown.
Noen av fengslene jeg var i
hadde ikke enecelle for eliten eller sånn.
Så hvis du måtte i enecelle så satt du i et hull.
Jeg var i et hull mesteparten av tiden.
Folk skjønner ikke hva hullet er.
Du er i et rom med en metalldør uten vindu.
En metalldør og rommet er sånn.
Du kan så vidt ta i veggen på begge sider.
Senga er av metall. Du får et teppe, men det er så tynt.
Så tynt som sokkene dine.
De kommer med maten.
Skyver det under døra og det er alt.
Jeg tegnet speil på veggen.
Hva som helst som var kreativt,
for å holde hjernen i gang.
Jeg fikk lese bibelen.
Jeg hadde aldri lest den før.
Jeg var forbløffet
over hvordan han taklet tiden i fengslet.
Jeg lærte mye der inne.
Jeg har stor respekt for at han holdt ut der inne.
Jeg vil si til all fansen at jeg er så glad i dere.
Takk for all støtten.
Tusen takk for alt. Videoen kom akkurat ut.
Jeg håper dere likte den.
Men viktigst av alt, K, Karrueche, jeg elsker deg.
Jeg tror den opplevelsen
understreker at det som ikke dreper deg, gjør deg sterkere.
Det åpnet øynene mine.
Jeg sa: "Dette er ikke livet mitt.
Det er ikke dette jeg vil."
Jeg tror smerte er vår styrke.
Kampen er seieren vår.
Selv jeg, som er en ung svart mann,
eller enhver som undertrykkes, eller marginaliseres,
eller... kastes for ulvene,
jeg tror at smerten vår gjør oss uredd.
Fordi det ikke... Vi har ikke noe valg.
Når de sier du har nådd bunnen
så kan det bare gå en vei. Opp. Alltid.
Den kontroversielle sangeren slapp ut av fengsel mandag morgen,
ifølge myndighetene.
Han har vært i fengsel siden mars
da han ble arrestert for overtredelse av reglene til et rehab-senter.
Jeg slapp ut av fengselet...
...jeg tror det var sjette juli.
Og det var en søndag, husker jeg.
De hentet meg, jeg kysset bakken da jeg kom ut.
Jeg dro på Burger King og spiste alle burgerne du kan tenke deg.
Jeg dro hjem til kjæresten min, K.
Fordi jeg ville ikke dra hjem.
Så jeg ble hos Karrueche.
Da Chris Brown var i fengsel, slåss fansen.
Da han kom hjem, feiret alle.
Og det er detdet handler om.
Mens du var i fengsel fikk du en nummer én hit.
Og folk elsker Chris Brown.
Da han kom ut fortsatte han der han slapp.
Gikk rett i studioet.
Han kom hjemog produserte heftige sanger.
Du må være sterk for å få til det.
Det er ingen som er som Chris.
Ikke mange mennesker er så begavet
og som har slikt talent.
Han er virkelig...
Han har funnet ut hvordan han kan fortelle om hva han sliter med,
ikke bare skrive en fengende låt.
Men skrive noe som virkelig forklarer hva som skjer med ham.
Chris Browns nye album klatrer på hitlistene.
"X" ble forsinket avrettssaker og rehab
etter at Brown ble arrestert for å ha banket opp ekskjæresten, Rihanna.
Han satt tre måneder i fengsel og sier det var en lærerik opplevelse.
For meg og sjelen min, jeg vil bare ha litt ro og fred.
Jeg vil slappe av og gjøre det jeg liker,
fordi jeg ble gitt denne muligheten og talent,
så jeg vil ikke kaste det bort.
Da jeg forandret livet mitt og begynte å ta kognitive avgjørelser,
som skulle forbedre livet mitt...
...åpnet det nye dører for meg.
Bare det å kunne være i godt humør.
Og at jeg var lykkelig.
Alt var bra. Og jeg visste ikke en gang at jeg hadde en datter.
Mamma.
Omtrent da det ble sluttmed Karrueche,
i august eller september, ble barnet mitt unnfanget.
Tiden gikk, og jeg var på turne.
En stor turne vi var på.
Noen ringte meg og en jente gråt,
og jeg sa: "Hva skjer?
Hva er det?"
Hun sa: "Det er ikke han som er faren, det er deg."
Og jeg var i et forhold.
Og vi prøvde å få barn.
Jeg prøvde å være en god kjæreste
og ikke være utro, ha en på si og sånn.
Hun kom. Jeg så på babyen.
Umiddelbart tenkte jeg:
"Hun ser ut akkurat som meg." Det er mitt barn.
Si, "Hva skjer?"
Så da jeg fikk vite det, var det noen som sa det
til TMZ eller hvem det var,
"Sensasjon! Chris har hemmelig baby."
Og advokatene min ringte meg 30 minutter før det ble offentliggjort,
og sa: "De bruker historien.
De vil publisere den.
Er det noe du vil si?" Og jeg sa: "Hva, nei!"
Jeg er ikke i nærheten av kjæresten min en gang.
Vi må sette oss ned
og snakke om det sammen,
og være ærlig med henne og fortelle det.
30 minutter senere var det overalt.
Det er mange rapporter ute som påstår at Chris Brown i all hemmelighet er faren
til en ni måneder gammel jente.
Jeg ringer henne
og jeg sier: "Hør..." Hun ser det på TV mens vi snakker sammen.
Hun skriker til meg: "Hva i helvete er dette?
Din drittsekk. Det er over...
Forbi.
Karrueche Tran har bekreftet alt på Twitter
og dumpet Chris Brown samtidig.
"Det er grenser for hva man skal tåle.
Jeg ønsker Chris og familien hans alt godt.
Ikke noe babydrama for meg, takk."
Det var slutten på forholdet vårt.
Jeg må elske datteren min.
Ingen er viktigere enn henne.
Gud ga henne til meg, tror jeg.
Hva ser du?
Det er et lokk.
Ikke spis den.
Ingen får stå mellom oss.
Jeg elsker henne. Ville ikke bytte henne mot noe.
Chris er veldig omsorgsfull.
Han har alltid vært det.
Han passer på alle,
Før han fikk barn, før Royalty var Royalty.
Det er på tide at folk ser Chris for den han er,
et kjærlig, omsorgsfullt, fantastisk menneske.
Å bli far har på en måte... Det hjalp meg å bli voksen.
Det har gjort meg mye mer voksen.
Livet er...
det er verdifullt,for...
Det kommer en orkan.
En annen ville nok gitt opp.
Men det tillot han ikke.
Datteren min har formet meg
til en skikkelig mann.
Det er det det dreier seg om.
For vi er bare artister, boksere
i en kort tid.
Etter det så er vi fortsatt mennesker.
Vi må bli bedre mennesker
for å ha suksess i livet.
Det er det vanskeligste...
Og det er målet som er vanskeligst å nå. Livet selv.
Det er opp til ham å bestemme hva det er han vil.
Det er en lekse for livet for oss alle.
Fordi det har påvirket oss alle.
Hvis du virkelig er glad i Chris Brown,
så har du følt alt han har opplevd.
Det er hva det er.
Det var en 18-åring
som gjorde en forferdelig tabbe
og slet med å ta lærdom av det.
Men til syvende og sist,
med all fokuseringen på ham
antallet hatere som er der ute
er langt mindre enn antallet mennesker
som er der for ham.
ÉN TIME FØR HAN SKAL FOR RETTEN
20. MARS, 2015
I dag er jeg nervøs,
men mer glad enn trist.
For vanligvis når jeg kommer inn og må for retten med advokaten,
er det alltid: "Vel, som du vet blir det vanskelig.
Og Mark sier alltid noe slikt som: "Jeg kan ikke redde deg hele tiden."
Så det er virkelig...
Det er annerledes nå som jeg har oppført meg bra.
Det er faktisk bra.
Jeg er nervøs, men prøver å bevare roen.
Jeg skal vise respekt og være høflig.
Jeg håper prøvetiden snart er over.
Jeg har en god følelse.Vi får se.
Rapporten er fin.
Han er ferdig med turneen.
Han er ferdig med samfunnstjenesten.
Alt som dommeren
ba kriminalomsorgen etterforske,
rettshåndhevelsen bekrefter at han er ved god helse.
Narkotikatestene er negative.
Psykiateren hans er fornøyd.
Og det kan jeg bekrefte.
Bredden og dybden av selvinnsikten hans
er lysår fra hvordan det var for seks år siden.
Akkurat nå er nervene i høyspent, for man vet aldri,
spesielt i min situasjon.
Det er alltid noe.
Jeg håper bare dagen endelig er kommet hvor alt er over.
Ønsk meg lykke til.
Folket mot Christopher Brown.
Saksnummer BA353571
Den tiltalte er til stede.
Retten mener det ikke har funnet sted noen overtredelse.
Løslatelsen er ikke på prøve lenger.
DOMMER JAMES R. BRANDLINS STEMME LOS ANGELES OVERRETT
Noe å tilføye?
Ikke noe å tilføye.
Tusen takk.
Takk, forsvarer.
Vi har pause.
Takk, ærede dommer.
Bare hyggelig.
Har du en kommentar, Chris?
Prøvetiden er over!
De avsluttet prøveløslatelsen min.
Jeg er fri.
Ingen problemer.
Ingenting!
Det føles fantastisk.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg vil bare gå hjem,
leke med datteren min, og jeg...
Se hvordan det går videre.
Han har det så bra nå.
Jeg kunne ikke vært stoltere.
FORSVARSADVOKAT
Retten avsluttet prøveløslatelsen i dag, som er en stor bragd for ham.
Han har gjort alt han fikk beskjed om å gjøre.
Jeg tror han lærte mye mens han var prøveløslatt.
Jeg tror det var lærerikt for ham. Jeg tror det hjalp ham.
Jeg er så fornøyd på hans vegne.
Og vi skal ut og feire det nå.
Musikken min vil være mitt ettermæle.
Men det jeg vil at folk skal huske meg for
er min besluttsomhet.
Jeg tror at når datteren min er eldre vil hun se på dette
og tenke: "Ja, faren min er gæren."
Men hun vil være stolt av hvem jeg er blitt til.
Det er en travesti, hva du har opplevd
i den... i denne traumatiske reisen tilbake til bare å være...
...en samtale om musikk,
en samtale om kunst.
Det at han har valgt en kunst som en supplerende måte å uttrykke seg på.
Det er så mange meninger i denne verden.
Og det er sterkt av hamå bære det hele
og bære det på skuldrene sine og ta det som det er.
Jeg tror ikke det kommer noen flere som ham de neste ti årene.
Han er dette århundrets Michael Jackson.
Tusen takk for denne muligheten til å gi disse menneskene noe
med utrolige talent og lykke i sjela og sånn.
Jeg vil takke alle som er her.
Jeg er glad for å se at dere er ved god helse,
at alle er friske.
La oss gjøre det vi kom for.
Vi gir dem en helvetes opplevelse,
men uten helvete, vet dere.
Jeg ber i ditt navn, amen!
- Amen! - Amen!
Når du er på scenen med ham eller du er blant folk med ham,
med smilene,
å se hva slags menneske han har blitt...
...er fantastisk.
Chris har i løpet av de siste årene
fått stor innflytelse
når det gjelderhva musikk er akkurat nå.
Han er allerede en av de største noensinne.
Smilet som var borte i flere år
er tilbake på ordentlig nå.
Det jeg liker og respekterer mest ved ham
er at han ikke lot det gå utover kreativiteten sin.
Han lot det ikke ødelegge musikken sin.
Og samme hva folk sier,
gir han oss en hitetter den andre.
Han er et ikon,det kan jeg love deg.
Chris Brown er et spesielt menneske.
Når du er så begavet, vil du ha store utfordringer i livet.
Tiden er den største læremesteren.
Han er blitttil en bedre mann.
Jeg håper han blir den største superstjernen i hele verden.
Det gjør jeg virkelig.
Ettermælet mitt er basert på...
...valgene jeg har tatt, skjønner?
Jeg velger å være en god far.
Jeg velger å være en god kunstner.
Jeg velger å holde meg unna problemer.
Jeg prøver, men jeg er menneskelig.
Med all kjærligheten mine fans gir meg,
og kjærligheten datteren min gir meg...
...det gir meg kraften til å bli en legende.
Hvis du noensinne har tvilt...
...trodd at Chris Brown var ferdig...
...ikke sats på det.
Tekst: Lukas Hougen